ONE SPRING NIGHT
- 23. RÉSZ -
Ó, kerüljön beljebb.
Hoztam egy kis teát.
Köszönöm. Készítsen belőle számunkra.
Erre.
- Foglaljon helyet. - Köszönöm.
Tudom, hogy váratlanul érte a kérésem, hálás vagyok, hogy beleegyezett.
Nem kell szabadkoznia.
Sajnálom, hogy ide kellett fáradnia.
Szó sincs róla.
Látva itt önt,
újra azt kívánom, bár korábban ismertem volna meg.
Kérem, ne aggódjon emiatt. Mindez már a múlté.
A múlté lenne valóban?
Én továbbra is
ugyanúgy érzek, mint korábban.
Engem általában nem szoktak meglepni az emberek,
de önnek mindig sikerül.
Akkor hát, miért kívánt találkozni?
Reménykedtem, hogy még erősebben ellenemre lesz.
Hamarosan itt lesz a taxija.
A taxim? Itt most nem ez a fontos.
A házasságod. Tartsd a szemedet a célon!
Tökéletes a csillagok együttállása, nem?
Nem csak én vagyok oda érted.
Az elnök úr is meglehetősen elégedett a lányommal.
Lehetne ennél jobb?
- Gi Seok. - Igen.
- Kwon Gi Seok. - Igen, apuka!?
Mindig is te voltál az én második vejem.
Azóta tudtam, hogy először megláttalak.
Köszönöm.
(Ó, nem nem nem!)
Én vagyok hálás.
Hogy ne lennék, amikor ilyen remek vőt nyerek magamnak.
Cseppet se aggódj semmi miatt.
Én majd mindent elintézek neked!
Más szóval,
az lenne a cél, hogy az apja feladja.
Apám úgy tűnik, nem tud lemondani Gi Seok oppáról.
Számít a szüleim véleménye,
de a személyes életemben az az elsődleges, hogy én mit akarok.
Ezért jöttem ide, annak ellenére, hogy ez tiszteletlenség.
Miért lenne tiszteletlenség!?
Az ember amúgy is önző lény.
Azonban, ebben az esetben,
nem hagyhatom, hogy valaki szánt szándékkal összetörje a fiam szívét.
Nekünk oppával nincs jövőnk.
Nem akarom, hogy legyen.
Van valaki más?
Nem fogom felróni önnek.
Mégis,
sosem lehet tudni, mit hoz a jövő, nem igaz?
Azt tanácsolom, ne hozzon elhamarkodott döntést.
Én nem törődöm jelentéktelen dolgokkal,
és igen türelmes vagyok.
Tökéletesen megértem a helyzetét,
és annyi időt adok, amennyit csak akar.
Tudja, hogy nem érzek már semmit Gi Seok oppa iránt.
Senki sem biztos az érzéseiben.
Azok bármikor megváltozhatnak.
Most éppen ilyen vagyok, de ki tudja...?
Ahogy korábban is mondta,
lehet, hogy még erősebben ellenére leszek.
Túlságosan kimerült vagyok, úgyhogy lefekszem.
Holnap beszélünk.
Aigoo.
Mi járatban...?
Az édesapja kérte, hogy adjam ezt át önnek.
Mi ez?
Nos, én nem tudhatom.
Mindenesetre, viszlát.
Viszlát.
Minden jót.
Mit szeretne ebédelni?
Nem telefonált senki?
Nem hallottam telefoncsörgést. Idehozzam a telefonját?
Nem kell. Ami az ebédet illeti, legyen valami könnyű.
Rendben.
- Tessék. - Áhh.
Mondott valamit Jeong In-ssi?
Nem találkozott Gi Seok az apjával?
Máris vége köztetek?
Add vissza a cipőmet.
Mentem.
- A jövő hetit ki ne hagyd! - Jó.
- Szia. - Szia.
Ah, Ji Ho-ssi.
Felébresztettelek?
Nem.
Mit csináltál éppen?
Tervezgettem, hogy bajt keverek.
Már megtetted tegnap.
Ezek szerint tényleg.
Hol voltál tegnap?
Inkább nem mondanám el.
Akkor ne mondd el.
Nem titkolózni akarok, vagy ilyesmi.
Nem származik belőle semmi jó,
ezért nem akarok beszélni róla.
Értem.
Megint kezded.
Csak te tűnsz érettnek.
Én hiába küzdök ellene,
folyton nyugtalankodom, mert túlságosan türelmetlen vagyok.
Lehet, hogy nem kapsz tőlem elég megerősítést?
Volna kedved találkozni a szüleimmel?
Bárcsak látnám, milyen arcot vágsz!
Nem vágok semmilyen arcot.
Na persze.
Mi lesz, ha nem tetszem nekik?
Akkor szakítanunk kell.
- Hé! - "Hé"?
Ez nem olyan "Hé!" volt,
hanem, "Hééé...". Olyan "hé".
Te és a kifogásaid!
De tényleg aggódom.
A szüleim kedves emberek,
és tudni fogják, hogy te is az vagy.
Irigyellek.
Látva téged, egyértelmű, hogy a te szüleid is kedvesek.
De apámmal már találkoztál.
Minden szülő telhetetlen, ha a gyerekéről van szó.
Valahogy megértem, mi játszódik le benne.
Hallottam, hogy Jae In tanácsot adott neked.
Már amúgy is készítettem magam.
Emellett, túlságosan boldog vagyok ahhoz,
hogy bármit is siettessek.
Már-már azt gondolom,
több ez, mint elég.
Én nem.
Én szörnyen akarom Yoo Ji Ho-t.
De édes is az élet!
Miért nem telefonáltál előre?
- Foglalj helyet. - Igen.
- Hol van Seo In? - Otthon.
Miért nem együtt jöttetek?
Nos...
Vendégünk van, ne álldogálj ott.
Hozz neki inni valamit.
Mit kér? Mire van szüksége?
Semmit, anyuka.
Nézzenek már oda!
Hihetetlen!
Nam vejem, mit csinálsz?
Vétkeztem.
Minden az én hibám.
Hogy érted ezt?
Drágám, miért viselkedik így?
- Drágám, az igazság az... - Semmiképp nem válok el Seo In-től.
Elválni?
Nem akartam mást, csak jó életet biztosítani neki,
de nem úgy alakult, ahogy terveztem.
Ezért viselkedtem úgy, mint egy bolond.
Biztosan nyomaszott a klinika költöztetése.
Nem voltam olyan figyelmes, mint lehettem volna,
- és ok nélkül kifakadtam. - Kifakadtál?
Jól hallottam? Csak kifakadtál?
És?
Most válást követel?
- Drágám, hallgass meg! - Nem voltam józan aznap.
Elfajult a vita, és végül megütöttem.
Megütötted?
Igazán nem kellett volna, de megtettem.
Nagyon el voltam ázva aznap.
Apuka, anyuka,
kérem, most az egyszer bocsássanak meg.
Nem fogok panaszkodni,
akkor sem, ha úgy döntenek, azonnal összevernek,
ezért kérem, állítsák meg ezt a válást.
Nem tudok Seo In nélkül élni.
Én...
mellette fogok maradni,
és soha többé nem bánok rosszul vele,
ezért, kérem...
kérem, most az egyszer segítsenek nekem.
Nem tudok nélküle élni. Kérem!
Apuka, kérem, bocsásson meg. Igazán sajnálom.
Állj fel.
Vezess.
- Irány haza. - Miért mennél oda?
Egy válás teljességgel elfogadhatatlan.
Mi van?
Bosszantó vagy! Az van.
Szabad ilyet mondani egy barátnőnek, aki átjött hozzád a szabadnapján?
Azt hiszed, nem tudom, hogy csak benézel,
holott szeretnél egyenesen felmenni a harmadikra?
Neked semmi sem kerüli el a figyelmed.
De azért rendes vagyok, nem?
Este találkozom vele,
de korán jöttem, hogy lássalak.
- Mit keresel idekint? - Nincs otthon kaja.
Arra gondoltam, beülhetnénk valahová enni.
Jó. Én fizetek.
Még szép! Előre is köszönöm.
Sunsengnim!
Áh, Eun Woo.
Jól vagy?
Honnan ismeri a mi Eun Woo-nkat?
Nagyon örvendek. Lee Jeong In vagyok.
Értem.
Én...
- Ji Ho-ssinak... - A könyvtár...
Igen, úgy van.
Könyvtárosként dolgozom a Seongdong Közkönyvtárban.
Értem.
De, mi járatban van...
A barátnője vagyok,
és épp itt lakom a másodikon. Véletlenségből.
Értem.
Nagyi, siessünk.
Akkor, viszontlátásra.
Viszontlátásra.
Így ni.
- Ezt elveszem. - Rendben.
Sunsengnim miért nem jön?
Miért kérdezed ezt hirtelen?
Összefutottunk vele odakint.
Könyvtáros, mint hallom.
Láttad őt Eun Woo? Tényleg sunsengnim volt?
"Eun Woo, jól vagy?" Ezt kérdezte.
Még én is meglepődtem.
Ki hitte, hogy itt fogok találkozni vele.
A barátnője eggyel lejjebb lakik.
Ezt is hallottam. Azt mondta, véletlenségből.
Tényleg véletlen. Engem is meglepett, amikor megtudtam.
- Anya... - Nem szóltam semmit,
úgyhogy ne csinálj úgy, mintha valami rosszaságon kaptak volna.
Be akartam mutatni neked.
- Mit szóltál hozzá? - Rövidke találkozás volt.
Mégis...
Lehet, hogy túl rövid volt,
de elegánsnak és pedánsnak tűnt. Csinos is.
Ó, ezt elrakom.
Ahh, miért nézek ki ma ilyen lehangolóan?
Ki kellett volna sminkelnem.
Bár lenne olyan smink, ami eltakarja a hibáinkat a mi korunkban.
Azon gondolkodom, el kellene költöznöm.
Elegem van abból, hogy a kalamajkátokba keveredjek.
Nem ismerkedtem volna meg Ji Ho-ssival, ha te nem ott laksz.
Úgy érted, engem fogsz hibáztatni, ha rosszra fordulnak a dolgok?
Úgy értem, egy nap jutalomban részesülsz majd.
Szerinted, mit gondolhatott rólam Ji Ho-ssi anyukája?
Nem tűntem udvariatlannak?
Mi jár a fejedben? Gondolkodsz egyáltalán?
Most meg mi van?
Az előbb az a...
kiskölyök. Ki is? Eun Woo, ugye?
Biztos vagy benne, hogy menni fog az anyaság?
Megint ezzel jössz? Nem mintha máris az következne.
Akkor, csak randizol Ji Ho-ssival? Nyitva hagyod a lehetőségeidet?
Te is azt gondolod, hogy az érzések folyton változnak?
Nos...
Te vagy rá az élő példa.
Miért szakítottál Kwon Gi Seok-kal?
- Parancsoljanak. - Köszönjük.
Adhatnak hozzá szószt, ha úgy szeretik.
- Jó étvágyat. - Köszönjük.
Csak az ember nem változik soha.
Az érzések a pillanattól függően válthatnak át.
Az emberi természet azonban más.
Gi Seok oppa az.
Látod?
Az emberek sosem változnak. Soha.
Mi az?
Szeretnék beszélni veled. A könyvtárban vagy?
Odamegyek hozzád.
Beszélni akarok.
Akkor, a lakásodnál fogok várni, míg haza nem mész.
A házasság
nem mindig úgy alakul, ahogy tervezzük.
Hogy nevezheted házasságnak, ha folyton a válással hozakodsz elő?
Türelemmel és megértéssel lehet a házasságot megérlelni.
Nem viselkedhetsz úgy folyton, ahogy éppen tetszik.
Az édesanyád és én szintén átéltünk nehéz időket,
és ma itt vagyunk.
Mit tegyek?
Összeverjem a szemed láttára?
Akkor megbocsátasz neki?
Tudom, milyen hatással lesz ez az életemre, de döntöttem.
Ne higgye azt, hogy haragból tettem.
Ki mondta, hogy ezt gondolom!?
Semmit sem szeretnék jobban, mint kiverni belőle a lelket is.
Nem érdekel, hogy részeg voltál.
Hogy követhettél el ekkora hibát?
Elnézést kérek.
Azt mondta önnek, hogy részegen elkövetett hiba volt?
Persze, hogy hiba volt.
Nem tett volna ilyet szándékosan.
Hihetetlen vagy!
Mindegy.
Akármit is mond, elválok.
Úgy van. A válás a legkönnyebb.
Azonban, ti nem olyanok vagytok, mint a legtöbb pár.
Különösen, hogy búcsút mondhatsz a jó kislány imidzsednek.
Nekem kell ezt kimondanom?
Bocsáss meg neki, most az egyszer.
Ha visszatértek a rendes kerékvágásba, lehet, hogy teherbe is esel és...
Már terhes vagyok.
Gyermeket várok, ezért kell mindenképpen elválnom tőle.
Nem tudom úgy felnevelni, hogy vele is számolnom kell.
- Seo In... - Jól figyelj!
Ez az én kisbabám. Semmi közöd hozzá.
- Drágám. - Leányom...
előbb el kellett volna mondanod.
Elválni, ezek után!?
Aigoo!!!
Hogy lehetsz ilyen éretlen és meggondolatlan?
A lányodat bántalmazták!
Hogy lehetsz ilyen?
Neked egyáltalán nem is fáj?
Nem kellene úgy érezned, megszakad a szíved?
Hogy lehetsz ilyen kegyetlen?
Mi rosszat tettem én?
Meddig kell még tűrnöm, hogy végre megérts?
Seo In, kérlek.
Anya, én...
Minden rendben.
Leginkább tőled...
akarok bocsánatot kérni.
Nézz csak apádra.
Én vagyok, akinek bocsánatot kellene kérnie.
Nem mintha nagy reményeket tápláltam volna.
Mégis, hogy lehet ennyire...
Hogy élhettem le annyi évet egy ilyen emberrel?
Szánalmas.
Megalázó.
Szeretnék egy kicsit beszélni Seo In-nel.
Miről?
Nem szégyelled magad eléggé, hogy megszólalni se tudj?
Anya, hagyd...
Minden rendben.
Hibát követtem el.
Minden az én hibám.
Egy gazember vagyok.
Egész hátralevő életemet neked és a babának fogom szentelni.
Úgyhogy, most az egyszer bocsáss meg.
Azt gondolod, megütötted a főnyereményt, igaz?
Most, hogy terhes vagyok,
azt hiszed, nem marad más választásom.
Seo In...!
Azonnal benyújtom a válókeresetet.
Elég bizonyítékom van.
Csakhogy, ez nem csak engem fog tönkretenni.
Nyilvánosságra hozni, hogy egy rohadék vagy,
azt is tudtára adja majd mindenkinek,
hogy egy szánalmas nő vagyok, aki csupán pénzért házasodott.
Csak most az egyszer.
Nem tudnád elnézni most az egyszer?
Nem fordul elő többé. Megígérem!
Ha valaha is...
ha bármi módon bántanálak még egyszer,
akár csupán szóval is,
én leszek az első, aki a válást fogja javasolni.
Békén foglak hagyni.
Hm?
Mondj le az apaságról.
Akkor nem indítok keresetet bántalmazásért.
Vagy ez, vagy éld le úgy az életed, mint börtönviselt ember.
Már kérdeztem ezt,
de muszáj ilyen messzire menned?
Köszönd a babának, hogy ilyen szelíd vagyok.
Akkor a "börtönviselt"-et választom.
Hogy mondhatnék le az apaságról? Nem igaz!?
Végtére is, én vagyok az apa.
Már el is aludt?
Rég elmúlt az alvásideje.
Hagyd csak. Majd később megcsinálom.
Ne hagyd felhalmozódni a szennyest.
Eléggé meleg van mostanában, hamar megbüdösödik.
Úgy tűnik anya, tetszett neked Jeong In-ssi.
Csak nem akarom, hogy büdös legyen a lakásod. Honnan veszed ezt?
Istenkém!
Elmegyek egy kicsit, mindjárt jövök.
Hm?
Mi ez a hirtelen találka?
Igaz is! Összefutottam édesanyáddal.
Hallottam.
Mit mondott? Nem mondott rólam valamit?
- Hogy csinos vagy. - Őszintén!
Őszintén...
hogy csúnya vagy.
- Te jó ég, most tényleg csúnya vagy! - Tessék?
- Örülsz, hogy csúnya vagyok? - Erős az öklöd.
Jó neked. Csúnya a barátnőd.
- Menj már! - Ez csikis.
Tényleg csikis.
- Na megállj! - Jó, jó, rendben.
Le akartál fejelni, ugye?
Sokkal magasabb vagy, úgyhogy ilyen magasra kellett ugranom.
Mondtam, hogy minden rendben.
Hogy lenne rendben?
Rosszul kellene esnie.
Rosszul esne, ha eltitkoltad volna,
vagy találkozol vele, de hazudsz róla.
És tekintve, hogy apukád nem szólt semmit, miután találkozott vele,
azt gondolom, minden tőle telhetőt megtett.
Lehet, hogy ezzel még nem érdemel tapsot, de annyit megtehetsz, hogy meghallgatod.
Korábban úgy beszéltél, mint aki látni sem akarja többé Gi Seok-ot.
Ennyit el tudok nézni.
Egész engedékeny lettél.
Csupán hihetetlen türelmed van,
vagy ennyire magabiztos vagy?
Csupán bízom benned.
Azt mondják, az érzések változhatnak.
És én is átestem már rajta.
De nem azóta, hogy velem összejöttél.
Kezdesz önhitté válni.
Ennyi önhittségre mindenkinek szüksége van.
- Ez mi volt? - Semmi, semmi.
HAMAROSAN KEZDŐDIK A 24. RÉSZ
- 24. RÉSZ -
Miért hoztál ide?
Jó régen volt, igaz?
Apáddal találkozunk?
Vagy az én apámmal?
Ez eszembe sem jutott.
Egyelőre szálljunk ki.
Itt találkoztunk először.
Emlékszel?
Apáddal voltál. Amint megláttalak,
teljesen megigéztél.
Pár napig hezitáltam,
aztán kikönyörögtem tőle, hogy mutasson be nekem.
Ennek már négy éve.
Tudom, túl sokáig halogattam.
Az, aminek gondolod.
Házasodjunk össze.
Mindegy, mit hiszel.
Én ezt a te érdekedben teszem.
Tessék. Kész is.
Láttam a lányt, akiről Ji Ho beszélt.
- Hol? - A lépcsőháza előtt.
A barátnője ugyanabban a házban lakik.
De képzeld, már fogták egymás kezét.
Annyira boldognak tűnt, hogy látja őt.
Nem tudtam, hogy a fiam ilyen boldog és izgatott tud lenni.
- Ugye, milyen csinos? - Igen, az.
Te ezt honnan tudod?
Minden nő csinos, amikor fiatal.
Te egyenesen káprázatos voltál annak idején.
Eun Woo!
Együnk egy kis gyümölcsöt.
Szólj apukádnak is.
Most meg mégis miért duzzogsz?
Még ha egy vadidegen hallaná is,
min ment keresztül Seo In,
még ő is remegne a dühtől.
Van fogalmad róla, mekkorát csalódtam ma benned?
Hogy lehettél ilyen aljas?
Nézzenek oda!
Terhes a vejünk gyerekével, bátorítanom kellett volna, hogy elváljon?
Úgy mentél oda, hogy megmondod, a válás szóba sem jöhet.
A lányodat megverte a férje.
Családon belüli erőszak áldozata,
de te azt akarod, hallgassa el,
mert nem akarod, hogy az emberek megtudják. Ismerlek jól!
A válás nem szégyen.
Azt kellene szégyellned, hogy ilyen sekélyes apa vagy, akit jobban érdekel mit gondolnak mások.
Siettessük meg Jeong In esküvőjét.
Ki tudja, mi fog történni Seo In-nel?
Egyetlen család sem akar majd olyan menyet, akinek elvált nővére van.
Férjhez kell adnunk, mielőtt ez megtörténne.
Hé!
Lee Tae Hak!
Van teneked egyáltalán szíved?
Egyáltalán miért fogadtad el?
Azt mondta, tartsam meg, vagy dobjam ki,
mivel nekem vette.
És te bedőltél egy ilyen ócska dumának?
Az arcába kellett volna dobnod!
Természetesen megfordult a fejemben.
De végül is nem vagyunk ellenségek. Nincs okom ilyen irgalmatlannak lenni.
Még mindig érzel valamit Kwon Gi Seok iránt?
Feleslegesnek éreztem.
Magam is meglepődve állapítottam meg,
hogy már a világon semmit nem érzek iránta.
Ma még csak mérges sem voltam rá.
Meglepett, milyen csalóka tud lenni az elmém.
Jó reggelt.
Jeong In nővére állapotos.
Nézd, itt azt írják...
Mit olvastok?
- Hé. - Gratulálok, kedves nagynéni!
Jeong In.
Jó napot!
Nem tudott róla?
Az lehetetlen. Nagyon jóban van a nővérével.
De meglepettnek tűnt.
- Szia! - Jó reggelt.
- Olvastad a cikket? - Milyen cikket?
Lee Seo In bemondónő Jeong In-ssi nővére, igaz?
Felmondott a munkahelyén, mert terhes.
- Ó, tényleg? - Ezek szerint nem tudtad.
A családja repül majd a boldogságtól, ha ráadásul még Jeong In-ssi is férjhez megy.
Ennyire boldoggá tesz, csak hallani is?
Igen.
Pontosan tudom, mi lesz belőled.
Egy roppantul áldozatos férj.
Most hallottam egy kollégámtól.
Gi Seok megkérte a kezét.
Biztos vagy benne?
Nos... Először egyáltalán nem hittem el.
De Kwon Gi Seok-nak fülig ér a szája,
mintha legalábbis holnapután lenne az esküvője, vagy mi.
Biztosan azért dicsekszik ennyire,
mert jól alakult a dolog Jeong In-ssivel.
Várj, akkor ez most mit jelent?
Akkor dobott téged?
Beszéljünk később.
Hé!
Gyógyszerész úr.
Tessék? Igen.
- Rosszul érzi magát? - Nem.
És ez is. Túl sok az átfedés az áttekintési eljárásról szóló részben.
Látod az bejelöléseket?
Javítsd ki ezeket a részeket.
És összességében túlságosan hosszú. Az egész megbeszélés rá fog menni.
Átírom.
Hé, továbbadtad Yoo Ji Ho-nak a hírt?
Hogy érti?
- Gratulálok! - Miért nem mondta el?
- Gratulálok! - Gratulálok!
Köszönöm. Nos, nem tudom, való-e ilyet mondani.
- Úgy elszomorít, hogy elmegy. - Igen, engem is.
Óriási hír! Nam doktor felesége terhes.
Mi lesz most vele?
Ki tudja. Legutóbb az anyósa úgy tűnt, legszívesebben megölné.
Most meg mi ez?
Gratulációt!? Ugyan!
Szép jó reggelt!
Jut eszembe, mit csinálnak manapság a férfiak, ha megtudják, hogy terhes a feleségük?
Már benne vagyok a korban, így azt sem tudom, mit kellene tennem.
Hm? Mondd meg!
- Szép napot! - Igen. Önnek is.
- Szép napot! - Viszlát!
Mi bajod van?
Semmi.
Ne gyere ezzel. Egyértelmű, hogy bánt valami.
Látja? Mondtam én!
De nem hinném, hogy beteg.
- Akkor a szíve fájhat. - Tessék?
Gyógyszerésznő, maga túlságosan érzéketlen.
Aigoo...
Halló?
Találkozhatnánk?
Nem érdekel az sem, ha későn.
Bárhová odamegyek, ahol önnek megfelel.
Miről van szó?
Tudja jól.
Hogy legyen?
Nem hiszem, hogy ma tudok veled találkozni.
Majd szólok, ha jó.
Ugye, nem kerülni próbál?
Jó, legyen hát ma.
Mi ez?
Nam vejetek visszaköltözik?
Az enyém.
Ehh, annyira elegem van ebből.
Ugye, nem próbálod lebeszélni a nagy nővérem?
Nem élhet együtt a férjével.
Ennyire feldob, hogy válik a nővéred?
Szerinted fel vagyok dobva?
Olyannal élni együtt, aki teljesen másképp gondolkodik, semmivel sem jobb, mint meghalni.
El fogok válni.
Nem rólad beszélek, hanem unniról.
Úgy döntöttem, elválok az apádtól.
Tessék?
- Apának viszonya van? - Hé!
Akkor, mi a probléma?
Annyi éven keresztül elfogadtad olyannak, amilyen. Miért most?
Azt mondtad, ne éljen az ember olyannal, aki teljesen másképp gondolkodik.
Hé, adj még egy pohár vizet. Jéggel.
- A válás a legújabb divat? - Hozd azt a vizet!
Egyébként, anya...
ha apa és te elváltok,
én melyikőtöket válasszam?
Ne beszélj badarságokat!
Akár Seo In válik el, akár én,
te és Jeong In egyelőre ne szóljatok semmit.
Igen?
Értettem.
Az új diákok száma továbbra is évről évre csökken.
Szóval, hasznosítjuk az üres tantermeket?
Igen. Összeszedtem pár ötletet és előálltam egy megoldással, hogy felkészüljünk
arra, ami a közeli jövőben történhet.
Értékelem, hogy még mindig ilyen keményen dolgozol, holott hamarosan nyugdíjba mész.
Átnézem. Menj csak vissza az irodádba.
Rendben.
Egyébként, valamelyik nap találkoztam Gi Seok-kal.
Említette önnek?
Miért nem hagyjuk, hogy akkor házasodjanak össze, amikor akarnak?
Miért gondolta meg magát?
Valamivel felbosszantotta talán Jeong In?
Ne sérts meg!
Láttad talán valaha, hogy visszavontam a szavam, miután döntöttem valamiben?
Ilyennek gondoltál?
Ahh, szó sincs róla!
Akkor miért beszélsz ilyen képtelenségeket?
Minden gyerek ilyen.
Ha a szüleik mondanak nekik valamit,
mindig az ellenkezőjét csinálják.
Ha tovább erőltetjük őket,
lehet, úgy döntenek, hogy ellenünk fordulnak. Csak aggódom. Ennyi az egész.
Igaz.
A gyerekek valóban ilyenek.
Hallottam, hogy hamarosan nagyapa leszel.
Egyelőre csak élvezd ki azt.
Most el kell mennem.
Nos, elnök úr...
Ha már így szóba került, jobb lenne, ha folytatnánk, amibe belekezdtünk.
Az, ha erőltetjük őket, nem vezet sehova.
Nem. Csak hát... úgy értem...
Attól tartok, hogy bizonytalan ideig húzódhat, ha rájuk hagyjuk.
Akkor lehet, hogy nem egymásnak vannak rendelve.
Mindenesetre, én ezt gondolom,
úgyhogy hozd csak meg a saját döntésedet. Nem kell elkapkodnod!
Nagyon sok dolgod van?
- Egy jeges amerikanót kérek. - Helyben fogyasztja?
Ez minden?
Yoo Ji Ho-ssi tud a lánykérésről.
Park Yeong Jae-től hallottam.
Park Yeong Jae mérges, hogy elmondom neked.
- Mi az? - Beszélj vele.
Unni, nem akar veled beszélni, mert kellemetlennek talál.
Nem is igaz. Igen!?
Nem tudom elérni Ji Ho-ssit.
Ő mondta önnek, hogy Gi Seok oppával találkozik?
Igen, felhívtam még korábban megkérdezni, van-e kedve velünk vacsorázni.
Esetleg, nem említette, hol találkoznak?
Nem kérdeztem.
De, Jeong In-ssi...
Lehet, hogy nem az én tisztem ezt mondani,
de Ji Ho nagyon szívós kölyök.
Yeong Jae-ssi.
Elnézést, de nem biztos, hogy értem, mire gondol.
Bizonyára rájött már mostanra maga is,
de határozottan bízhat benne. Sosem fog csalódást okozni önnek.
Nagyon erős benne a felelősségérzet.
Értem, hogy mit akar ezzel mondani.
Ez nagyon vaktában jött, igaz?
Azt hiszem, dicsekedni akartam a haverommal.
Nagyon kedves volt öntől.
Eszembe vésem.
Elkészült a kapucsínó.
Choi Hyeon Su, az a pletykafészek, nyilván elmondta mi történt.
Mit akarsz még tudni?
Meddig akarja még nehezíteni Lee Jeong In helyzetét?
Kellemetlen egy szarházi vagy!
Kellemetlenkedjek még?
Jeong In-ssi szüleinek, és a saját szüleimnek is...
mindenkinek a környezetünkben el szándékozom mondani.
Neked aztán van vér a pucádban.
Magának pedig egyáltalán nincs.
Mit tudsz te egyáltalán énrólam?
Azt az egyet biztosan tudom,
hogy nem azért teszi ezt,
mert akarja Lee Jeong In-t, hanem mert képtelen velem szemben veszíteni.
Mit nyer azzal, ha engem legyőz?
Mint mondta,
középszerű férfi vagyok, akiben nincs semmi különleges.
Ezért önnek adom elsőként tudtára,
hogy el szándékozom mondani mindkettőnk családjának.
Nem lesz kínos önnek,
hogy velem kelt versenyre?
Úgy látszik, szilárdan hiszel abban, hogy a családja tárt karokkal fogad majd.
Nem az számít jobban, hogy Lee Jeong In hogy fogad?
Sunbae...
Jó lenne, ha ezt nem úgy tekintené, mint holmi középszerű férfi tanácsát.
Ön is és én is
még gyerekesebbnek fogunk tűnni, ha folytatjuk ezt.
Most már hagyja abba.
Majd ha te abbahagyod.
Miért mondod, hogy olyasmit tegyek, amire te sem vagy képes?
Azt tervezed, elmondod a szüleinek?
Csak rajta.
El tudom képzelni, micsoda megaláztatásban lesz részed.
Ugyanakkor várakozással is tölt el.
Akkor hát, feladom.
Tessék?
Nem ment ez kissé könnyen!?
Magáról mondok le.
Azzal a gondolattal jöttem ide, hogy ha ma nem értek szót önnel, nem próbálkozom tovább.
Próbáltam mostanáig tisztelettudó lenni,
de többé nem leszek az.
Kwon Gi Seok-ra
én többé nem leszek tekintettel.
Mondtam, hogy máris mehetsz, amint hallod felmenni a lépcsőn.
Mi tart ilyen sokáig? Mi van, ha most tényleg összeverekednek?
Biztosan odáig vagy,
hogy két férfi verekszik érted.
Nem megmondtam, hogy ne hagyd, hogy rajtakapjanak?
Fogalmam sem volt, hogy az a fölényes alak ilyet tenne.
Kwon Gi Seok számára ez a szerelem.
Ehh...
Hé, tudod mi az, ami még ennél is nevetségesebb?
Mások szemében mindenképpen Kwon Gi Seok az áldozat.
Mindenki őt fogja sajnálni.
Így igaz, egy szemét vagyok.
Úgy értem, miután azt mondta...
Ez ő lesz.
Biztos vagy benne?
Hallottam valakit felmenni a lépcsőn.
Mit mondjak neki?
Semmit. Csak kérj bocsánatot.
Tényleg bocsánatkéréssel tartozom?
Olyan akarsz lenni, mint Kwon Gi Seok? Képtelen vagy bocsánatot kérni?
Hé, tudod te, hányszor kértem már bocsánatot Ji Ho-ssitől?
Csak mert olyan bajkeverő vagy. Yoo Ji Ho meg túl megértő.
- Nem mész? - Ó, megyek.
- Rendben. - Hé!
Ha rám csapja az ajtót, itt alszom nálad.
- A lakásom a te külön bejáratú moteled? - Tán nem tudtad?
- Ehh, egyszer még kinyírsz. - Hívlak majd.
Éppen zuhanyozom!
Mi jár a fejedben?
Tovább beszélgetsz meztelenül?
Adj pár percet!
Áhh, Lee Jeong In, komolyan!
Ha nem haragszol, elengedlek.
Ha haragszol, beszélhetünk így.
Mi rosszat tettél?
Nem mondtam el neked.
Én meg a tudtod nélkül találkoztam Gi Seok sunbae-vel.
Az igaz.
Akkor, nem csak én hibáztam.
Nem akartam eltitkolni.
Kérsz egy kávét?
Söröztem Yeong Ju-nál.
- És te? - Haza kell majd vigyelek.
Itt alszom.
Mi az? Nem tehetem?
Nos, nem arról van szó.
Hát akkor?
Fogadok, elájulnál, ha tényleg itt aludnék.
Yeong Ju-nál fogok aludni.
Azért jöttél, hogy bocsánatot kérj, úgyhogy rajta.
Ne haragudj.
Ezzel kellett volna kezdenem, de csak kerülgettem a forró kását.
Elfogadtam a gyűrűt.
Kifogásnak fog hangzani,
de nem volt választásom.
Hogy egész őszinte legyek,
nem érdemlem meg, hogy a képébe vágjam,
vagy elhajítsam.
Ha arról az elbaltázott kapcsolatról van szó, én vagyok a bűnös.
Nem lehetett könnyű döntés.
Biztosan sokat töprengtél rajta.
Tanultam tőled.
Veled ellentétben, én nem vagyok egy csodálatos ember.
Nemrég,
miután Eun Woo édesanyjáról beszéltél nekem,
sokat ostoroztam magam.
Ráébredtem, hogy a sok nyafogásom
őrülten önző és tapintatlan dolog volt.
Nélküled sosem jöttem volna rá.
Mostantól,
megpróbálok olyanná válni, mint te.
Nem azért kerülget a sírás, mert nem is akarod?
Ehh.
Még mindig olyan egy bolond vagy.
Elkészítem azt a kávét.
Hol lakik Yoo Ji Ho-ssi?
Miért?
A nővérem azt mondja, nem jön haza ma éjjel.
Azt állítja, Yeong Ju lakásán van, de nem veszem be.
Szóval, odamész Ji Ho lakására, és kirángatod a nővéred?
Megőrültél!? Milyen klassz lehetőség ez!
Yeong Ju is abban a házban lakik, nem?
Megyek, és megnézem, nála van-e, vagy sem,
és majd ezzel szedek ki belőle némi zsebpénzt.
- Jae In. - Mi az?
Olyan könyörtelen vagy!
Mindig a koldusok törődnek legjobban a tisztességükkel.
Szóval melyik Yoo Ji Ho-ssi lakása?
Próbálsz lojális lenni?
~ Sosem tudjuk, miként hoz össze minket a sors, ~
~ De amikor megtörténik, szabaddá tesz minket. ~
~ Én várni fogok rád. ~
Nem lehetne... azt a fényképet..?
~ Mind azt szeretnénk, ha a másik annak látna minket ~
~ amik reméljük, vagyunk. ~
~ Sosem tudjuk, miként hoz össze minket a sors, ~
~ De amikor megtörténik, szabaddá tesz minket. ~
Park Hye Lim angol felirata alapján fordította Anyeze
~ Kövess engem, a szél hátára emelt fellegekbe. ~
~ Ó, azok a napok elmúltak, de mi emlékszünk. ~ ONE SPRING NIGHT
A legtöbben nem fogják elismerni a kapcsolatodat.
Mások szemében te csak az leszel, aki megcsalta a barátját.
Mindenki szidalmazni fog.
Ha szidalmaznak is, nem bánom meg, hogy megismertem Ji Ho-ssit.
Miattad fogtam vissza magam, Ji Ho-ssi.
Talán bűnt követtünk el, vagy mi?
Elmondok nekik mindent. Nem csinálhatja ezt tovább.
Jeong In azt mondta, beleszeretett valakibe.
Mondd meg neki, hogy találkozom vele.
Mondd meg Yoo Ji Ho-ssinek,
hogy akárki akármit mond, a nővérem mellett kell maradnia.
Akkor sem engedheti el őt, ha meg kell szökniük.
Tegyél, amit akarsz.
Kérd, hogy találkozzunk, vagy látogass meg,
mindent elnézek.
Majd úgy veszem, tartozom ennyivel, amiért fájdalmat okoztam,
zaklass csak nyugodtan. De Ji Ho-ssit hagyd békén.
Különben, mindent meg fogok tenni, hogy megakadályozzam.
Jó néha sírni.
Láthatlak ilyen késői órán.
- Amúgy hol vagyunk? - Ahol titokban csókolózni szoktak.